Marshall og Marvin på bussen satt for å komme oss i fatt.
Så, lille Marvin. Gråt ei mer.
Vi er oss mamma om noen kvarter.
Hei. Unnskyld bråket, men det har vært slitsom og ståket.
- Hvorfor rimer du? - Han må sove. Ikke lett kan jeg love.
For noen uker siden var jobben min kones.
Hun leste en masse bøker, men det var bare vås.
Inntil hun fant en bok ved navn "Gås".
Marvin... Rim gjør deg trøtt.
Siden er det bare å lese rim for Marvin, så sovner han.
- Pokker... Jeg glemte boka i bilen. - Det suger.
Sånn uflaks, Sånn pokkers uflaks.
Denne turen blir ikke fin. Har noen litt poesi eller rim?
- Noen råd? - Ja, ingen barn få.
Hvis Marvin ikke skal våkne, må jeg selv ikke slokne.
Jeg får finne på noe, og det fort...
METS UTSLÅTT
Eventyret heter "Mosby og balltreet".
"MOSBY OG BALLTREET"
Stakkars Teds kjærlighetsliv i fugene knake.
Han var over tretti og likevel uten make.
Men en dag skjedde noe stort.
Den nye fysikkprofessor Lisa kom inn på hans kontor.
- Hun spurte. Han sa: - Kall meg Ted.
- Vær så god og sitt ned. - Sa han.
Jeg er ny i mitt yrke og ber deg om råd.
Hver kveld øver jeg på min røde tråd.
Men når jeg snakker om magnetisme, er ingen entusiastisk.
Jeg har spurt andre som sier "at du er helt fantastisk".
Jeg mener, arkitektur er kjedelig.
Men fysikk er altså interessant? Fortsett.
Du er så klok, og jeg er bare kandidat.
Ville det være greit hvis jeg bød på en bit mat?
Gi meg råd om hva jeg skal gjøre. Hva sier du?
- Ted har en date! - Hurra!
Han er med i kampen igjen!
Så lenge siden Mosby hadde en kvinne!
Puppene i "Fame" satte seg på hans netthinne.
Righty var visst hans siste elskerinne.
La oss ikke gå berserk. Kanskje det bare er et jobbmåltid.
Ted tenkte på dårlige dater.
Det er ikke oppdiktert. Jeg kommer ofte hjem frustrert.
Det kommer an på hvor Ted og hans dame så "fine"
- befinner seg på den internasjonale "dateline."
Ja visst, en ny teori. "Hva er det?" Jeg skal opplyse.
Datestreken skiller mellom lykke og sorg.
Her går du hjem om kvelden, men her neste morgen.
Mens Barney gestikulerte som jeg ikke bør-
- gikk Ted og møtte Lisa i et forvirret humør.
Var det en date? Var hun snart hans tjei?
Men Ted likte det hun hadde på seg.
Forretningsmiddag krever ikke utringning dyp...
Men et vennlig håndtrykk dyttet Ted fra gledens stup.
IKKE EN DATE
Kvelden fortsatte, og ballen den roterte.
Og følelser hos Ted det kreerte.
Hvor lenge skulle de holde på? Han var forvirret nå.
- Men så så Lisa TV-en... - Yankees spiller nå!
Du kan en del om baseball.
- Og hun sa: - Det blir lett knall og fall.
Hun er kanskje en softballkvinne...
Men Yankees spilte, og Ted var redd for å ikke vinne.
På riktig side streken er han kanskje en lykkefant.
- Men tenk om Lisa sier... - Ja, de vant!
- Lisa tok en slurk og sa: - Det har vart en stund...
Jeg heier på Yankees av en grunn.
Jeg antar jeg følte draget, -
- for da jeg kom til New York, datet jeg en på laget.
- Hvilken spiller? - For et spørsmål.
- Kelneren tok deres bestilling. - Jeg tar Spaghetti Marinara.
- Stakkars Ted undret i stillhet: - Mariano Rivera?
- Og da hun sa... - De har god kylling Milano.
- ...kunne Ted bare tenke: - Alfonso Soriano?
Jeg vil ha noe varmt, en fasan som er flådd.
Er det Joe Girardi? Pokker, er det A-Rod?
Ro deg ned, Ted. Bli varm i dine klær.
Smil, vær sjarmerende, snakk om dagens vær.
Kanskje det er en date, og du i senga får nypremiere.
- Vær kul, ikke si noe... - Bare si hvilken Yankee!
Jeg vil ikke si det, men la nå ikke en bagatell-
-få ødelegge vår fine kveld.
Men ikke bruk en annen kilde.
Det var Derek Jeter. Her er et bilde.
Da Ted så bildet, ble visse ting klare.
Visst var dette en date... men for reprise ingen fare.
Det fungerte. Etter rimene har gutten min sovnet.
- Nå nyter vi turen. - Flytt deg, idiot...!
Jeg trenger et nytt eventyr.
Det forrige, hva handlet det nå om?
Har du brukt stoff? Man forteller ikke sånt til barn.
- Han hadde et poeng. - Jeg forstår gnyet.
Men så små barn forstår ikke så mye.
- Husker du noe fra du var liten? - Fra jeg var 3 år, eller den biten.
- Han husker ikke dette. - Det håper vi.
Ellers må vi betale for Marvins terapi.
- Jeg trenger en pause. Greit? - God idé.
Nå blir det "Robin tar kaka".
ROBIN TAR KAKA
På et bakeri gikk Robin i spinn. Alle sa: "Hvem slapp henne inn?"
Hun følte seg helt på bånn. Hun hadde gjort det slutt med...
Kevin. Nei, Gael... Eller Scooby? Don?
Iblant blir det bare verre, og ikke som man vil.
- Med en klissete genser... - Hei, Robin! Står til?
Det var Simon, eksen hennes fra Canada. Han var seg ikke lik...
Rim... Jeg tenker...
Jeg har akkurat fått vite at Canda ikke rimer.
Det er lettere å finne serafimer.
Men Canada? Spør hvem du vil om de får det til.
Kan det skjules i en setning?
Er det mulig å finne mål og retning? Kan noen rime på Canada?
Må bli min onkel fra Granada.
Skrytepave.
Så moro å se deg, Simon. Er New York blitt ditt liv?
- Jeg bor her nå. - Kan jeg få en kniv?
Han hadde alltid vært en trist idiot, -
- men Simon var så stilig og Robin var uten mot.
Og Robin fikk en tanke raskt og snedig.
Hadde Simon slått ut i blomst og var kanskje ledig?
Hun viftet med øyevippene og prøvde å spille kul.
Jeg er forlovet med Louise Marsh og har pool!
Bakeriet begynte å snurre, og hun fikk ikke puste.
Stakkars Robin ble matt, det var for sent å lufte.
Hun ville bare gå da Simon sa:
Ikke dårlig bryllupskake, hva?
Og så gjorde Robin en fæl sak.
- Hun kom til Ted og sa: - Jeg har gjort noe uten smak.
Robin fortalte, men Ted trøstet ikke.
For å stjele noens kake er ikke tricket.
Jeg er forferdet! Du må levere kaken med en gang!
Jeg kan ikke! Fordi... Nam.
Ted gispet. En forbrytelse var begått.
- Robin følte anger, men... - Jøss, dette var flott!
Én, to, tre ble til mange.
Hun voktet kaken som et dyr, beredt til å stange.
Hun spiste og tygde og koste seg.
Da din mor kom, var det uten meg.
Jeg kom så fort jeg kunne. Er det store skader?
Se selv, hun gjennom kremen vader.
En halv kake? Hva har jeg gjort?
Verden vil ikke benåde. Det er ikke bedre enn å forråde.
Jeg er blitt den som trøstespiser. Derom er det ingen tvil.
Snart får jeg ikke plass i en bil.
Nonsens! Tøys og tull!
- Sa mamma med glød. - Ikke slutt nå. Skjønner du ikke?
For en utenforstående er du ingen klisjé fra det litterære.
Du er Robin, og en halv bryllupskake fra ære.
Hvis du slutter nå, vinner Simon og så er det forbi.
Da så du bare en eks, flippet ut og ranet et bakeri.
Hvis du er modig, så er dette noe du skal bruke.
Bli husket for dette vidunder som du klarte å sluke.
Og trubadurer vil synge om da Robin rappet kaken, -
- og spiste opp hele den forbaska saken!
Inn i striden igjen Ted og mamma heiet.
Og bit for bit Robin tallerkenen feiet.
Venner ble ringt, og det ble noe ordentlig søl.
De lagde en fest, og Barney kom med øl.
Bit for bit, Robin fikk helt dilla-
-og lød ikke helt ulik en gorilla.
Kom igjen, Robin! Spis opp hele!
Ordene oppfriskende klang som da Rocky sloss mot Lang.
- "Rocky IV"! - Nei, fire er den med en russer.
Nei, det er i den han får en masse pusser.
- Det får han jo i alle. - Slutt. Ta det forsiktig.
- Det er Rocky IV! - Det er faktisk ikke viktig.
Og til sist, den siste bit, og vips...
Alt var stille, bortsett fra Barney som spiste chips.
- Bare én bit igjen... - Det er som en revy...
- "Han spiser 50 egg." - Hun kommer til å spy!
Men Robin spydde ikke, hun reiste seg så stolt.
- Vent! Jeg er ikke ferdig! - ...sa hun i revolt.
Jeg har beseiret kaken. Jeg vil gjerne feire det.
Men nå er tiden inne til å skylle det ned.
Det har vært en fantastisk kveld. Hvordan skal jeg det overgå?
Jeg skal drikke hele tønna. Ok, Barney. Ikke vent lenger nå.
Og nå husker vi ikke at hun ble dumpet.
Men bare at hun ble magepumpet.
Se der. Den lille engelen sover søtt, Gus.
- Vårt problem er endelig... - Pass!
Jeg hater denne dumme buss.
Kvelden blir visst ingen vinner.
Blir vi sittende her, hele middagen forsvinner.
Jeg håper at du ikke vil huske denne fæle reise.
Vi vet iallfall at det ikke kan bli verre.
Adios, truckstop-burrito. Det lukter fælt, min herre.
Ett eventyr til, min kjære unge.
Om Barney Stinson, kvinnebedårerkonge.
KVINNEBEDÅRERKONGEN I NEW YORK CITY
En kveld satt vi og drakk uten stopp.
Ei jente kom inn med trang og rosa topp.
Hun bestilte en øl, og nå ble det gøy.
Som Barney så fint sa det...
- Han skulle bare reise seg... - Hun er altfor fin for deg.
Ingen minishorts, og ikke Hooters-skjorte.
Og med den figuren er hun jaggu ikke borte.
Hun har ikke falsk brunfarge, ingen enhjørningtatovering.
Hun drikker Chardonnay og har på sprit ingen fundering.
Hun leker ikke med sitt hår. Du ingen steder stikke inn den får.
Jeg antar din utfordring, Lil. De er både pene og unge.
Og jeg er Barney Stinson, kvinnebedårerkonge.
Du kan ikke hylle deg selv som den idioten LeBron.
Han har forlatt laget. Du er sur som en sitron.
Dere lurer hvorfor jeg er konge.
Det er eventyrtid. Og tro meg, alt er sant.
En morgen våknet jeg fra mine lyster.
Alt var fint: Hennes pupper, baken, bryster.
Hun tørstet etter action og unge Barney, han slet.
- Er det viktig? - Jeg ville bare fortelle det.
Etter at jeg hadde tatt farvel med dette kjei, -
- stanset jeg og tenkte: "Hvor pokker er jeg?"
På skiltet sto "22. street", alt var ikke drit.
Inntil en kjølig vind blåste, og jeg så ordet "East".
East Side? Hva har skjedd? Jeg krøp ut av mitt gode skinn.
- Da stanset en svart Sedan. - Er du Barney? Hopp inn.
- Er noe av dette sant? - Ja, og også betaling for slik dåd.
Jeg ble innkalt til "Kvinnebedårernes råd".
For dere tilstedeværelse jeg takknemlig er.
Dessverre har vi en forræder blant oss her.
Barney sjekket utenfor sitt område for jakt.
- East Side er Charlies. Han er sint. - Så sant som det var sagt.
Avtalen fra 2004 sier tydelig at 5th Avenue er vår grense.
Hos dine West Side-jenter parkerer jeg ikke båten.
Så du bør vite at mine East Side-debutanter er verboten.
Rådsmedlemmer, kamerater...
Vi skal ikke lage bråk. Jeg kan avtalens skrivespråk.
Hva skal jeg si? Handling taler mer enn ord.
Men har jeg ikke vært en kompis for alle ved dette bord?
Min venn fra Brooklyn, hva med deg?
Husker du turisten som ikke fant Penn Station?
Hun hadde en virkelig bra look.
Men jeg sendte henne til Red Hook!
- Hold tåta, Barney! - Rolig. Ingen har jo dødd.
Charlie er ikke den eneste som nå har blødd.
Du sa at du var Jeter, og det sa du flere ganger.
Det er min greie. Føler du ingen anger?
Mine herrer, sett ikke alt på spill.
Sier vår kaptein fra Queens som heter Bill.
Takk. Dere kjenner meg og respekterer mine ord.
Her behandles man som bror.
Jeg føler at det er min plikt å hjelpe dere med deres konflikt.
Du har begått en urett, så vær nå litt familiær-
-la dem velge ei jente hver.
- Det virket heller billig. - Hva sier dere, herrer?
Jeg tar Lily.
Donnie fra Bronx? Det ville aldri funke.
Andre får den mafiosoen dunke.
Ingen fare, damer, jeg kan mitt fag.
Og de aksepterte mitt motforslag.
Deres argumenter helt ålreit.
Charlie og Donnie, det er greit.
Carlota, litt champagne! Vi drikker litt før vi går...
For pupper!
Og det er gift i glassene. Der fikk jeg dere!
Ergo har jeg blitt, på blodige måte, -
- kvinnebedårerkonge i New York City. Det er ingen gåte.
Flott. Historien er verdig en matador.
Men du gjorde en tabbe og glemte å si "fritt for".
- Nei! Jeg som så hardt streva. - Dessverre, gutt.
Det der var hevn for Lisa, min kollega.
- Vi tar en til! - ...sa din mor.
Og det skulle vi ta. Kvelden ble veldig bra.
Det er fine minner fra vår ungdom.
Det virker lenge siden.
- Beklager! Jeg har punktert! - Nå kommer jeg jo aldri fram!
Se på fyrverkeriet. Et rødt, lysende virvar.
Gudskjelov. Jeg trodde kanskje synet meg bedrar.
Beklager, Marvin. Turen har vært en flopp.
Snart er du i mammas armer, hun dufter som en rosenknopp.
Mens hun for deg vil nynne-
-vil mine problemer bare begynne.
Iblant gjør pappaer feil, og mammaer blir sure.
Jeg håper denne helgen ikke blir av de obskure.
Så se opp i himmelen, min prins.
Og det er det første deres fetter Marvin mins.
Mine damer og herrer, om en time skal vår busskoloss-
-hentes av en bil som kan hjelpe oss.
Mens vi venter, så hygg dere. Vi skal være her en stund...
- "Så bli bare flere"? - Ja!
Hvor langt er det til Farhampton Inn?
Åtte kilometer. Hvordan det? Nå går du i spinn...
Marshall opp mot himmelen så og sverget på stjerner derpå:
Fem små ord han skulle angre på: "Så langt kan jeg gå."
Tekst: Marion Larsen www.sdimedia.com